Tämä on tarina siitä, miten kuolin.
Mutta ei hätää. Se on hauska tarina, eikä se edes kerro minusta.
Tämä on tarina tytöstä nimeltä Tähkäpää.
ELÄVÄNÄ TAI KUOLLEENA FLYNN RIDER - VARAS
Se alkaa auringosta.
Olipa kerran auringonvalon pisara, joka tipahti taivaista.
Ja siitä pienestä pisarasta kasvoi kultainen taikakukka.
Sillä oli voima parantaa sairaatja vaivaiset.
Näettekö tuon vanhan eukon? Hänet kannattaa muistaa.
Hän on aika tärkeä.
Vuosisadat vaihtuivat -
ja parin aironvedon päähän kohosi kuningaskunta.
Sitä hallitsivat rakastetut kuningasja kuningatar.
Ja kuningatar oli saamaisillaan lapsen.
Mutta hän sairastui.
Hyvin vakavasti.
Hänen aikansa oli vähissä,
ja silloin ihmiset yleensä alkavat tähyillä ihmeitä.
Tässä tapauksessa kultaista taikakukkaa.
Sanoinhan, että hän on tärkeä.
Sen sijaan, että olisi jakanut auringon lahjan,
tuo nainen, Gothel-äiti, omi kukan taikavoiman -
pitääkseen itsensä nuorena vuosisatoja.
Eikä hänen tarvinnut muuta, kuin laulaa tietty laulu.
Valos ihme suo
Pieni kukkanen
Anna takaisin
Onneni eilinen
Se eilinen
Noin se toimii. Hän laulaa sille ja pysyy nuorena. Karmivaa, vai mitä?
Se Iöytyi.
Kultaisen kukan taika paransi kuningattaren.
Syntyi terve tyttö, prinsessa, jolla oli kaunis, kullankeltainen tukka.
Annan vinkin. Tuo on Tähkäpää.
Prinsessan syntymän kunniaksi -
kuningasja kuningatar laskivat taivaalle lentävän Iyhdyn.
Ja sen yhden hetken ajan kaikki oli täydellistä.
Mutta se hetki päättyi.
Valos ihme suo
Pieni kukkanen
Anna takai...
Gothel murtautui linnaan, otti lapsen -
ja oli yhtäkkiä poissa.
Koko valtakunta etsija etsi, mutta prinsessaa ei Iöytynyt.
Sillä synkän metsän syövereissä, salaisessa tornissa,
Gothel kasvatti lapsen omanaan.
Anna takaisin
Onneni eilinen
Se eilinen
Gothel oli Iöytänyt itselleen uuden taikakukan,
mutta tällä kertaa hän päätti pitää sen piilossa.
Miksen voi mennä ulos?
Ulkomaailma on vaarallinen paikka,
täynnä kamalia, itsekkäitä ihmisiä.
Sinun on pysyttävät täällä, turvassa.
Ymmärrätkö, kukkaseni?
Kyllä, äiti.
Mutta edes tornin muurit eivät kätkeneet kaikkea.
Joka vuosi prinsessan syntymäpäivänä -
kuningasja kuningatar laskivat tuhansia Iyhtyjä taivaalle -
toivoen, että eräänä päivänä heidän kadonnut prinsessansa palaisi kotiin.
WALT DISNEY PICTURES ESITTÄÄ
Ei se Pascal ainakaan täällä piileksi.
Sainpas.
22 pistettä minulle. Miten olisi 2345:stä?
Mitä haluat sitten tehdä?
Se ei onnistu. Minä viihdyn täällä, ja samoin sinä.
Älä nyt, Pascal. Ei täällä niin kamalaa ole.
KAKSIN KARKUTEILLÄ - HIUKSIA NOSTATTAVA SEIKKAILU
Ylös mä nousen Hoitamaan päivän haasteet
Pölyjä oikein tarmolla puhdistan
Vahaanja kuuraan Sitten mä pyykkään vaatteet
Tomutan, huokaisen Loppuun sain homman sen
On aika kirjasen Ja toisen, kolmannen
Senjälkeen kenties Vielä hiukan maalailen
Ja sitten rokkaan, neulon Kokkaan, haaveilen
Mä olisin valmisjo seikkailuun
Pelaanja tikkaa heitän Ja pullat laitan
Huvittelen tai tanssin Sen kaiken teen
Savea muovaan Kynttilän tehdä taidan
Kuntoilen, väritän Sitten taas uudelleen
Selaan kirjat taas Jos aikaa Iöytyy vain
Kai yksi piirustus Seinälle mahtuu ain'
Ja sitten harjaan, harjaan Harjaan kutrejain
Voi, kun oon väsynyt ootteluun
Ja mä luulen, arvaan Tiedän olisin
Valmisjo seikkailuun
Ja huomenna
Taas yö valoton
Taivaalle luo
Tähdet kirkkaimmat nuo
Minnehän saa
Ne matkatakaan
Tahtoisin tietää
Äiti mutjos päästäis vaan
Tähän näkymään voisi vaikka tottua.
Rider, tule.
Hetkinen. Totuin siihen. Tahdon linnan.
Jos tämä onnistuu, voit ostaa oman linnan.
- Heinänuhaa? - Kyllä.
Seis, seis!
Eikö minulle sopisi oma linna? Minusta ainakin.
Mitä kaikkea olemmekaan nähneet, ja kello on vasta aamukahdeksan.
Herrat, tästä tulee tärkeä päivä.
Tämä on tärkeä päivä, Pascal.
Aion vihdoin tehdä se. Kysyn häneltä.
Tähkäpää?
Laske hiuksesi alas!
Teen sen nyt.
Tiedän. Mene piiloon.
Tähkäpää. En minä täällä nuorru.
Tullaan, äiti.
Tervetuloa kotiin, äiti.
Miten jaksat tehdä saman -
joka ikinen päivä noin hyvin?
Se näyttää kovin väsyttävältä.
Ei suinkaan.
Mikä siinä sitten kestää niin kauan?
Kunhan kiusaan.
Hyvä on.
Kuule äiti, kuten tiedät, huominen on suuri päivä...
Katsohan peiliin.
Tiedätkö, mitä näen?
Näen vahvan, itsevarman, nuoren kaunottaren.
Ja sinut.
Kunhan kiusaan. Älä ota kaikkea niin vakavasti.
Siis äiti, kuten olin sanomassa, huomenna on...
Äiti on vähän rasittunut.
Laulaisitko minulle? Sitten voimme puhua.
Totta kai, äiti.
Valos ihme suo Pieni kukkanen
Anna takaisin Onneni eilinen
Hoida haavani Oothan lohtuni
Anna takaisin Onneni eilinen
- Tähkäpää. - Siis äiti,
yritin sanoa, että huomenna on tärkeä päivä, muttet kuunnellut.
Joten sanon sen nyt. On syntymäpäiväni.
Ei voi olla.
Muistan aivan selvästi, että se oli viime vuonna.
Se syntymäpäivissä hassua onkin. Se on vuotuinen juttu.
Täytän kahdeksantoista, ja halusin kysyä...
Mitä todella haluaisin lahjaksi...
Itse asiassa olen halunnut sitä jo monta vuotta...
Älä viitsi mumista.
Tiedät, miten inhoan muminaa.
Se on ärsyttävää. Kunhan kiusaan. Olet suloinen.
Rakastan sinua niin, kulta.
Tahdon nähdä leijuvat valot.
Mitkä?
Toivoin, että veisit minut katsomaan leijuvia valoja.
Tarkoitatko tähtiä?
Siinäpä se.
Olen tarkkaillut tähtiä ja ne pysyvät paikoillaan.
Mutta nämä valot. Ne näkyvät joka vuosi syntymäpäivänäni.
Vain syntymäpäivänäni.
Minusta ihan tuntuu, että ne ovat tarkoitettu minulle.
Minun on nähtävä ne.
Eikä vain ikkunasta, vaan itse.
Tahdon tietää, mitä ne ovat.
Tahdot siis mennä ulos? Voi, Tähkäpää.
Nuppunen, oot hento niin kuin kukka
Pikkuruinen taimi alla mullan
Lähtiessäs sinut peris hukka
- Tiedän, mutta... - Totta se on.
Mut tääl' on turva äidin kullan
Arvasin, et tämä päivä koittaa
Päivä, jolloin katsot anellen
Ulos nyt et
Mennä saa
Sitä suo en
Äiti neuvon antaa
Maailma on uhkaava
Sitä suo en
Äiti sua kantaa Metsään saatat
Hukkua
Möröt ne syö Myrkkykasvi pistää
Pienet tytöt vie, rutto
- Ei. - Kyllä.
Ötökät, miesten torahampaat
Lakkaajo Enjaksa enää
Vakuutan sen Äiti sua vartoo
Kuuntelethan harkiten
Käskyn saman antaa mama
Sitä suo en
Äidin oma rassu
Olet niin huvittava
Ruma, pelokas, kömpelö, hassu
Hei, oot tyhmänrohkea
Kovin avuton maailmaasi tähän
Tytöllänijärkee ei
Painoa on kerääntynyt vähän
Olet silti rakas mulle
Äiti ymmärtää Äiti tahtoo auttaa
Siksi pyydän huokaisten
- Tähkäpää? - Niin.
Älä pyydä enää lupaa poistua.
En, äiti.
Olet minulle hyvin rakas.
Sinä olet rakkaampi.
Mutta sinä rakkain.
Muista aina
Syömmees paina
Sitä suo en
Nähdään pian, kukkani.
Täällä ollaan.
ELÄVÄNÄ TAI KUOLLEENA KELMILÄN VELJEKSET - VARKAITA
Voi ei.
Paha juttu. Todella paha juttu.
Tämä on kamalaa.
He eivät osaa piirtää nenääni oikein.
Mitä väliä?
Hyvä teidän on sanoa. Te näytätte komeilta.
Selvä. Nostakaa minut, niin vedän teidät ylös.
Anna ensin laukku meille.
Uskomatonta, että kaiken kokemamme jälkeen ette luota minuun.
Auta meidät ylös.
Valitan. Kädet ovat täynnä.
Mitä?
Rider!
Laukku on saatava takaisin.
Käskystä.
Napataan hänet, Maximus.
No niin, luuska. Eteenpäin.
Ei.
Lopeta. Anna se tänne. Anna se.
Vihdoinkin yksin.
Minulla on kaapissani ihminen.
Minulla on kaapissani ihminen!
Vai en pysty pitämään puoliani, äiti?
Kysypä pannultani.
Tähkäpää!
Laske hiuksesi alas!
Hetkinen, äiti.
Minulla on jymy-yllätys.
Minulla myös.
Mutta minulla on jymympi.
Sitä sopii epäillä.
Toin palsternakkaa. Teen hasselpähkinäsoppaa illalliseksi.
Lempiruokaasi. Yllätys!
Äiti, minulla on jotain kerrottavaa.
Tiedät, miten inhoan Iähteä luotasi riidoissa,
varsinkin, kun en ole tehnyt mitään pahaa.
Olen pohtinut hartaasti sitä, mitä sanoit.
Toivottavasti et puhu niistä tähdistä.
Leijuvista valoista. Itse asiassa olin tulossa siihen.
Luulin, että se oli jo käsitelty, kulta.
Ei, äiti. Kuuntele.
Sinä luulet, etten pysty pitämään puoliani.
Minä tiedän, ettet pysty pitämään puoliasi ulkona.
- Mutta jos vain... - Tästä emme enää puhu.
- Usko pois. Minä tiedän... - Tähkäpää.
- Älä nyt. - Unohda ne valot.
Sinähän et poistu tästä tornista. Ikinä.
Hienoa. Nyt minä olen se ilkimys.
Ajattelin vain sanoa, että...
Nyt tiedän, mitä haluaisin lahjaksi.
Ja mitä se olisi?
Uutta maalia.
Sitä, mitä tehdään valkeista simpukoista, joita kerran toit.
Se pitää hakea kaukaa. Kolmen päivän matka.
Ajattelin, että se olisi parempi lahja kuin tähdet.
Pärjäätkö varmasti yksinäsi?
Täällä olen varmasti turvassa.
Palaan kolmen päivän kuluttua.
Olet minulle hyvin rakas.
Sinä olet rakkaampi.
Mutta sinä rakkain.
Ovatko nuo hiuksia?
Vastarinta... Vastarinta on turhaa.
Tiedän, miksi tulit enkä pelkää sinua.
Mitä?
Kuka olet? Ja miten Iöysit minut?
Kuka olet ja miten Iöysit minut?
En tiedä, kuka olet tai kuinka Iöysin sinut.
Mutta haluan vain sanoa...
Hei.
Miten menee? Nimeni on Flynn Rider.
Miten on päivä mennyt?
Kuka muu tietää olinpaikkani, Flynn Rider?
- No niin, blondi. - Tähkäpää.
Terveydeksi. Se meni näin.
Olin kiipelissä, hortoilin rämeikössä,
satuin törmäämään torniisi ja...
Missä laukkuni on?
Kätkin sen takuuvarmaan paikkaan.
Tuohon ruukkuun, eikö vain?
Voitko jo lopettaa?
Nyt se on takuuvarmassa piilossa.
Mitä tahdot hiuksistani? Leikata sitä?
- Mitä? - Myydä sitä?
En. Minulla ei ole pienintäkään aikomusta -
sotkeutua hiuksiisi. Kirjaimellisesti.
Mitä? Et siis tahdo hiuksiani?
Miksi ihmeessä tahtoisin hiuksiasi?
Minä pakenin, näin tornin ja kiipesin.
- Eikä muuta. - Sekö on totuus?
Kyllä.
Jonkun on autettava minua.
Hän taitaa puhua totta.
Ei hän pure. Mitä muutakaan voin tehdä?
Hyvä on, Flynn Rider, olen valmis tekemään kaupat.
- Mitkä? - Katsohan tänne.
Tiedätkö, mitä nuo ovat?
Ne prinsessaa varten Iähetetyt Iyhdytkö?
Lyhdyt? Tiesin, etteivät ne ole tähtiä.
Huomenillalla -
yötaivas valaistaan näillä Iyhdyillä.
Sinä saat toimia oppaanani, viedä minut katsomaan Iyhtyjä -
ja tuoda minut takaisin tänne.
Sen jälkeen palautan sinulle laukkusi.
Tuliko kaupat?
Aivan.
Ei onnistu.
Kuningaskunnan ja minun välit eivät ole parhaat juuri nyt,
joten en voin viedä sinua minnekään.
Jokin toi sinut tänne, Flynn Rider.
Oli se mitä hyvänsä,
- kohtalo, sallimus... - Hevonen.
Olen päättänyt luottaa sinuun.
Kamala erehdys.
Kuulehan, kun sanon sinulle...
Vaikka purkaisit tämän tornin kivi kiveltä,
ilman minun apuani et ikinä enää näe kassiasi.
Tehdään tämä selväksi.
Jos minä vien sinut Iyhtyjen luo ja tuon takaisin,
niin saan laukkuni takaisin?
Lupaan sen.
Ja kun lupaan jotain, en ikinä riko lupaustani.
Ikinä.
Kuule, en halunnut alentua tähän,
mutta pakotat minut tekemään sen.
Tässä tulee hehkutus.
Tämä ei ole minun päiväni. Yleensä se toimii.
Hyvä on. Vien sinut katsomaan Iyhtyjä.
Ihanko oikeasti?
Siinä meni hehkutus.
Tuletko, blondi?
Todellisuus niin uusi Ja tuntematon
Kotona turvassa Mä kai olisin
Turhaan kai epäröin Se nyt tehtävä on
Jospa... Ei Hyppääjo
Tää tuoksu ruohikon Se meitä hyväilee
Jo tuuli kesäinen Korvissa humisee
Nyt olen vihdoin vapaa Ovet aukenee
Mä voisinjuostaja kiitää
Ja tanssiaja liitää
Ja lentääja nauraa Ja riemuiten laulaa
Ja paisteessa auringon Tiedän mä tään
Oon valmis elämään
Uskomatonta, että tein sen.
En voi uskoa tätä. En voi uskoa tätä!
Äiti saa raivokohtauksen.
Mutta ei hän voi suuttua, jos ei saa tietää. Eihän?
Voi taivas. Hän raivostuu.
Tämä on tosi kivaa!
Olen kamala tytär. Menen takaisin.
En mene ikinä takaisin.
Olen hirveä ihminen!
Tämä on paras päivä ikinä!
Minusta vähän tuntuu, että sinulla olisi -
ristiriitoja itsesi kanssa.
- Mitä? - Tai siltä se ainakin vaikuttaa.
Ylisuojeleva äiti ja kielletty matka. Onhan tämä aika vakavaa.
Mutta ehkä tämä helpottaa vähän. Se kuuluu kasvamiseen.
Pientä kapinaa, vähän seikkailua. Se on tervettä.
Luuletko niin?
Minä tiedän. Teet kärpäsestä härkäsen. Usko pois.
Ansaitseeko äitisi sen? Ei.
Särkyisikö hänen sydämensä ja murtuisiko hänen sielunsa? Varmasti.
Mutta sinun on tehtävä se.
Särkeä hänen sydämensä?
- Kahtia. - Murskata hänen sielunsa?
Kuin marjan.
Hänen sydämensä särkyy. Olet oikeassa.
Niin taidan olla. Voi että.
Hyvä on. En usko korviani, mutta suostun purkamaan sopimuksemme.
- Mitä? - Kuulit kyllä. Ei kestä kiittää.
Palataan nyt vain takaisin. Ota pannusi ja sammakkosi.
Minä saan pitää laukkuni,
sinä saat pitää äidin ja tyttären suhteen, joka perustuu luottamukseen,
ja voilà, me voimme erota ystävinä.
Ei. Tahdon nähdä ne Iyhdyt.
Nyt lopetat. Miten minä saan laukkuni takaisin?
En pelkää käyttää tätä.
Onko siellä rosvoja? Konnia? Ovatko he perässäni?
Rauhoitu. Se voi haistaa pelon.
Anteeksi. Taidan olla vähän säikky.
Luultavasti parasta välttää konnia ja rosvoja.
Totta. Se olisi varmasti parasta.
Onko nälkä? Tiedän, missä on hyvä lounas.
Missä?
Ei hätää. Tiedät sitten, kun haistat sen.
Palatsin hevonen.
Missä ratsastajasi on?
Tähkäpää!
Tähkäpää, laske hiuksesi alas!
Jossain täällä sen on oltava.
Siinä se onkin. Söötti ankka.
Ei hätää. Hienostunut paikka. Se sopii sinulle.
Emmehän toki halua, että pelästyt ja luovut koko jutusta.
Ankat ovat kivoja.
Kyyppari, ravintolan paras pöytä.
Haistatko? Vedä oikein syvään henkeä.
Nauti aromeista. Mitä haistat?
Minä haistan puoliksi miehen hajun ja puoliksi tosi pahan miehen hajun.
En tiedä miksi, mutta jotenkin tulee mieleen ruskea. Mitä sanot?
Siinä vasta on hiuksia.
Kampaamolakko. Onko sinulla viiksissä verta?
Katso, miten veriset hänen viiksensä ovat.
Hyvä herra, onpas paljon verta.
Näytät vähän kalpealta. Pitäisikö sinut viedä kotiin ja luovuttaa?
Parempi kai niin. Tämä on viiden tähden paikka.
Jos et kestä olla täällä, lienee parasta palata torniin.
PALKKIO 10000 KULTARAHAA
Oletko se sinä?
- Tuo on ilkeää. - Sama tyyppi.
Greno, kutsu vartijat.
Tällä palkkiolla ostan uuden koukun.
- Kelpaisi raha minullekin. - Entä minä? Olen auki.
Häipykää.
- Pois. - Roistot.
- Emmekö voisi sopia tätä? - Jättäkää hänet rauhaan.
Hyvät herrat, pyydän.
Päästäkää oppaani. Ryökäleet!
Ei nenään. Ei nenään!
Laskekaa hänet!
En tiedä missä olen ja tarvitsen hänet viemään minut Iyhtyjen luo,
koska olen unelmoinut niistä koko elämäni.
Te olette ihmisiä. Eikö teillä ole ollut unelmia?
Minulla oli kerran unelma.
Olen vihainenja hurja Ja virnistys on kurja
Ei tappelussa minua voi voittaa
Vaikka pelottava oon Viskaan kaikki permantoon
Oon konsertissa unelmoinut soittaa
Vielä kerran kaikuu komeasti Mozart
Näpytän sormet sauhuten
Mua arkajalat pelkää Sillä annan heille selkään
Kiitos.
Mut syömmessäni silti unelmoin
Hän unelmoi Hän unelmoi
Hyväntahtoiseksi luoja minut loi
Joskus miekankärjet katkon Sekä ovenkarmit ratkon
Mut mielessäni aina unelmoin
Mul on mulkosilmä, kyllä Ja täällä iso syylä
Siis ei oo kovin nätti tämä pakkaus
Liikavarpaitakin on Haukan nokka koruton
Mut unelmani kaunehin on rakkaus
Sievän tytön kanssa Tahtoisin mä kahden
Uiskennella hiljaa soudellen
Vaikken ole miesten helmi Olen romanttinen kelmi
Ja salaisesti tästä unelmoin
Mä unelmoin Mä unelmoin
Kerran kainalooni neidon saada voin
Vaikk' oon karmea kuin aave
Mul on lapsellinen haave
Mä mielessäni siitä unelmoin
Thorhän tahtois kukkasia myydä
Günther osaa kodin sisustaa
- Ulfon miimikko - Attilan herkut hoikentaa
Neulotaan, ommellaan Pannaan nuketjuoksemaan
Ja Vladi yksisarvisia vuolee vaan
- Entä sinä? - Mitä minusta?
Mistä unelmoit?
Valitan, pojat. Minä en laula.
Mul on haave sydämellä
Mut ei niin söpö, hellä
En silti aio suinkaan mitään pahaa
Yksin saarellani oon Tirkistellen aurinkoon
Ja ympärillä iso kasa rahaa
- Mä unelmoin - Hän unelmoi
Ett' viimein Iyhdyt alla Taivaan nähdä voin
Pistin varpaat muurin rakoon Ja mä vihdoin Iähdin pakoon
Hei kuulkaa veikkoset Mä unelmoin
Hän unelmoi Hän unelmoi
Siispä yhteenjoukkoon Kaikki kuulutaan
Maan hauskimpaan
- Ollaanjulma - Outo
- Joukko - Jonka kotina on loukko
Mutjokainen kaijostain unelmoi
- Mä unelmoin - Mä unelmoin
Mä syömmessäni silti unelmoin
Löysin vartijat.
Missä Rider? Missä hän on?
Tiedän, että hän on täällä jossain. Etsikää hänet.
Kääntäkää paikka ympäri, jos muu ei auta.
Elä unelmaasi.
- Selvä. - Sinun unelmasi haisee.
Puhuin hänelle.
Kiitos kaikesta.
Tämä taitaa olla etsimänne mies.
Jäin kiinni.
Ei jälkeäkään Riderista.
Maximus!
Mitä se tekee?
Tunneli. Tulkaa, miehet. Mennään.
Conli, katso, etteivät he pääse karkuun.
Häivytäänkö?
Vai haetaanko se kruunu?
Mä unelmoin Mä unelmoin
Tuokaa minulle lasi.
Koska Iöysin juuri kannullisen herkkua.
Lopeta, senkin höpsö.
Minne tuo tunneli johtaa?
Veitsi.
En olisi arvannut, että olisit noin urhea. Melko reipasta.
Niin oli.
Tuota, Flynn. Mistä sinä tulet?
Ei käy, blondi. Ei taustatietoja.
Mutta alan kiinnostua yhä enemmän tilanteestasi.
Tiedän, etten saisi puhua hiuksistasi.
- Et niin. - Tai äidistäsi.
- Et. - Enkä uskalla kysyä sammakosta.
- Kameleontista. - Sinne päin.
Mutta kysyin kuitenkin. Jos tahdot nähdä Iyhdyt niin kipeästi,
mikset ole mennyt jo?
Koska...
Flynn?
Rider?
Juokse!
- Keitä he ovat? - He eivät pidä minusta.
- Entä nuo? - Hekään eivät pidä minusta.
Kuka tuo on?
Lähdetään siitä, ettei kukaan pidä minusta.
Ota.
Olen odottanut tätä pitkään.
Johan on. Minun on pakko hankkia tällainen.
Tiedä, että tämä on kummallisinta, mitä olen ikinä tehnyt.
Paras kolmesta?
Varo!
Näkisittepä ilmeenne, koska näytätte...
...naurettavilta.
Hyppää, blondi.
Ei auta. En näe mitään.
Ei onnistu. Siellä on pilkkopimeää.
Tämä on minun syytäni.
Äiti oli oikeassa. Tein väärin.
Olen pahoillani, Flynn.
Eugene.
Mitä?
Oikea nimeni on Eugene Fitzherbert.
Nyt se on sitten sanottu.
Minun taikahiukseni loistavat, kun laulan.
Mitä?
Minun taikahiukseni loistavat, kun laulan.
Valos ihme suo Pieni kukkanen
Onnistuimme.
- Hänen hiuksensa hohtavat. - Olemme elossa. Olen elossa.
Enpä olisi arvannut. Ne oikeasti hohtavat.
- Miksi hänen hiuksensa hohtavat? - Eugene.
Mitä?
Ne eivät vain hohda.
Miksi se hymyilee minulle?
Minä listin sen. Minä listin sen Riderin.
Napataan hänet matkalla ja otetaan kruunu. Mentiin.
Tai...
Entäpä jos lakkaisitte ryntäilemästä kuin päättömät kanat -
ja miettisitte hetken?
Älkää. Niitä ei tarvita.
Jos ette muuta tahdo, niin matkoihinne siitä.
Ajattelin kyllä tarjota teille jotain tuhannen kruunun arvoista.
Se olisi tehnyt teistä rikkaita,
eikä siinä edes kaikki.
C'est la vie. Pitäkää kruununne.
Miten niin siinä ei ollut kaikki?
Kaupan päälle tulee kosto Flynn Riderille.
Oletpa sinä oudon salaperäinen -
niiden taikahiustesi kanssa.
Anteeksi.
Lupaa, ettet nyt vain sekoa.
Valos ihme suo
Pieni kukkanen
Anna takaisin
Onneni eilinen
Hoida haavani
Oothan lohtuni
Anna takaisin
Onneni eilinen
Se eilinen
Älä nyt sekoa.
En aio seota. Entä sinä?
Minua vain alkoi kiinnostaa hiustesi taikavoima.
Kauanko olet pystynyt tuohon?
Aina, luullakseni.
Äiti sanoi, että kun olin vauva, joku yritti leikata tukkaani -
ja ottaa voimat itselleen.
Mutta kun tukka leikataan, se muuttuu ruskeaksi ja menettää tehonsa.
Sellaista lahjaa pitää suojella.
Siksi äiti ei antanut...
Siksi en ole ikinä poistunut...
Et ole poistunut tornista.
Aiotko silti palata?
En. Aion.
Se on mutkikasta.
Eugene Fitzherbert, vai?
Niin.
Säästän sinut nyyhkytarinalta orpolapsi Eugene Fitzherbertista.
Se on vähän masentava.
Minulla oli tapana lukea yhtä kirjaa iltaisin nuoremmille lapsille.
Seikkailija Flynnagan Rider.
Miekkasankari, maailman rikkain mies ja melkoinen hurmuri myös.
Vaikka ei hän sillä leveillyt.
Oliko hänkin varas?
Ei ollut.
Hänellä oli rahaa tehdä ihan mitä halusi.
Hän saattoi tulla ja mennä, miten huvitti.
Ja köyhästä pojasta... En tiedä.
Se tuntui houkuttelevalta.
Lupaa, ettet kerro siitä muille.
Se voisi pilata maineeni.
Ja sitähän me emme halua.
Pitäähän miehen varjella valemainettaan.
Minun pitäisi kai...
Pitäisi kai hakea lisää polttopuita.
Minä pidän Eugene Fitzherbertista enemmän kuin Flynn Riderista.
Olet ensimmäinen. Mutta kiitos.
Viimeinkin hän Iähti.
Äiti?
Hei, kultaseni.
Miten Iöysit minut?
Se oli helppoa.
Kuuntelin vain katalan petoksesi kolkkoa kaikua ja seurasin sitä.
- Mennään kotiin. Nyt. - Et ymmärrä.
Olen ollut huikealla matkalla ja olen nähnyt ja oppinut todella paljon.
Tapasin jopa pojan.
Lainsuojattoman. Ihanaa. Tule.
Äiti, odota. Luulen...
Luulen, että hän pitää minusta.
Pitää sinusta? Hulluutta.
Siksijuuri sua varoitin
Sillä hän Tuo tunteellinen peikko
On nyt sut Pauloihinsa saanutkin
Miksi rosvo tuo Mieltyisi sinuun
Kuule mua Hän uskottelee vaan
Petturin sanan tuntee mama
Sitä...
Ei.
Ei?
Vai niin, pikkuinen
Vai sanoo neiti ei Ja hänhän on niin fiksu
Tietäväinen aikuinen
Vai sanoo neiti ei Näytän kohta sulle
- Ryövärisi aartehen - Miten sinä...
Tämän vuoksi vaan Roistosi nyt lirkkuu
Kruunu hälle anna, niin
Annankin!
Hän katoaa Typeryyttäs ilkkuu
Rannalla saat ruikuttaa
Pikku neiti sanoi ei No, jos et mua usko
Kokeile, niin huomaat sen
Äiti, odota.
Tuo mies pettää Oitisjättää
Sitä suo en
Voinko kysyä sinulta jotain?
Olisiko mitenkään mahdollista, että saisin supervoimia käsiini?
Koska se olisi todella mahtavaa.
Kaikki hyvin?
Anteeksi. Olin ajatuksissani.
Näin se menee.
Olen aina ollut yliluonnollisen komea. Synnyinlahja.
Mutta yliluonnolliset voimat. Mitä kaikkea niillä voisikaan tehdä?
Malttia, pojat.
Kaikki hyvä tulee kyllä aikanaan.
Toivottavasti tulit pyytämään anteeksi.
Päästä minut. Lopeta!
Päästä irti!
Anna hänet minulle!
Seis, seis!
Rauha, polle. Rauha.
Rauhoitu.
Rauha.
Hyvä.
Nyt istu.
Istu.
- Mitä? - Ja laske saapas.
Laske se.
Olet hyvä poika. Niin olet.
Onko tylsää jahdata pahoja miehiä ympäri maata?
- Anteeksi? - Kukaan ei arvosta sinua, eihän?
Eihän?
Älä viitsi. Se on häijy hevonen.
Eikä ole. Se on iso kullanmuru.
Eikö niin?
Ei voi olla totta.
Kuule. Tänään on ikään kuin elämäni tärkein päivä,
ja pyydän, ettet pidättäisi häntä juuri tänään.
Yksi vuorokausi vain,
ja sitten voitte jahdata toisianne ihan vapaasti.
Tänään on syntymäpäiväni. Ihan vain tiedoksi.
Anteeksi.
Kiitos.
Se on kadonneelle prinsessalle.
Veneille.
Hei, Max.
Mitä? Minä ostin ne.
Osan ainakin.
Minne me menemme?
Elämäsi parhaana päivänä sopii matkustaa tyylillä.
Kaikki hyvin?
Pelottaa.
Miksi?
Olen katsellut ulos ikkunasta 18 vuoden ajan -
ja unelmoinut, miltä tuntuu, kun Iyhdyt kohoavat taivaalle.
Mitä jos se ei olekaan sellaista, kuin olen unelmoinut?
Kyllä se on.
Ja entä, jos onkin? Mitä sen jälkeen?
Se kai siinä parasta onkin. Sitten saat uuden unelman.
Haaveissain kaikki Nämä vuodet
Tornistain hiljaa katsoen
Näin mä vain Pienen pilkahduksen
Maasta kauneuden
Ylläin nään Kirkkaan tähtitaivaan
Viimeinkin kokea sen saan
Ymmärrän ett' tännehän
Mä kuulun ainiaan
Valon kirkkaan viimein nään
Aivan kuin ois kaikki uutta
Valon kirkkaan viimein nään
Polku kaunis oottaa mua
Alle tähtisateenjään
Katsomaan sen ihanuutta
Kaiken nään Niin kuin uusin silmin
Nyt kun katson sua
Minullakin on jotain sinulle.
Olisi pitänyt antaa se sinulle jo aiemmin, mutta minua pelotti.
Ja ihme kyllä, enää minua ei pelota. Ymmärrätkö?
Alan ymmärtää.
Kauan vain Haaveen peräänjuoksin
Juoksin kai liian nopeaan
Milloinkaan huomannut Mä silloin
En kai maailmaa
Silmät nuo Niin kuin tähtitaivas
Kirkastaa koko synkän maan
Tännejäänja viereltään
En Iähde milloinkaan
Valon kirkkaan viimein nään
Aivan kuin ois kaikki uutta
Valon kirkkaan viimein nään
Polku kaunis oottaa mua
Alle tähtisateenjään
Katsomaan sen ihanuutta
Kaiken nään Niin kuin uusin silmin
Nyt kun katson sua
Nyt kun
Katson sua
Onko kaikki hyvin?
On.
Ilman muuta. Minä vain...
Suo anteeksi. Kaikki on kunnossa.
Täytyy vain hoitaa yksi asia.
Selvä.
Palaan pian.
Kaikki hyvin, Pascal.
Siinähän te olette.
Olen etsinyt teitä kaikkialta sen jälkeen, kun erosimme.
Pulisongit alkavat olla komeat. Se mahtaa ilahduttaa.
Halusin vain sanoa, etten olisi saanut Iähteä.
Pitäkää kruunu. Tulee ikävä, mutta näin on parasta.
Huijaatko meitä taas, Rider?
- Mitä? - Olet kuulemma Iöytänyt jotain.
Jotain paljon kalliimpaa kuin kruunu.
Me haluammekin tytön.
Ehdin jo luulla, että otit kruunun mukaan ja karkasit.
Niin hän tekikin.
Mitä? En usko sitä.
Katso vaikka itse.
Eugene?
Eugene!
Reilu kauppa. Kruunu tytöstä, jolla on taikatukka.
Mitähän joku maksaisi ikuisesta nuoruudesta ja terveydestä?
Ei, älkää. Ei.
Tähkäpää!
Äiti?
Rakas tyttöni.
Äiti.
Oletko kunnossa?
- Kuinka sinä... - Olin huolissani sinusta.
Joten seurasin sinua. Näin heidän käyvän kimppuusi.
Tule pian, ennen kuin he tokenevat.
Olit oikeassa. Olit oikeassa kaikesta.
Tiedän, kulta. Tiedän.
Katso.
Kruunu.
Ei, pojat. Älkää nyt.
Hoidetaan homma loppuun, Rider.
Minne me menemme?
Noin. Se on poispyyhitty.
Pesehän kätesi. Teen pähkinäkeittoa.
Minä todella yritin. Yritin varoittaa sinua maailmasta.
Maailma on synkkä, itsekäs ja julma paikka.
Jos se Iöytää pienenkin valonpilkahduksen,
se sammuttaa sen.
Miten tiesitte hänestä? Kerro heti.
Emme tienneet. Se vanha eukko kertoi.
Vanha eukko?
Odottakaa. Ei.
Te ette ymmärrä. Tyttö on vaarassa.
Mitä sinä puuhaat?
Onko kaikki hyvin?
Olen kadonnut prinsessa.
Puhu kovempaa. Tiedät, miten inhoan muminaa.
Minä olen kadonnut prinsessa. Enkö olekin?
Mumisinko nyt, äiti?
Vai oletko edes äitini?
Älä nyt hulluja puhu.
Miksi kysyisit jotain noin naurettavaa?
Se olit sinä. Se on sinun syytäsi.
Tein sen suojellakseni sinua.
Koko ikäni olen piileskellyt ihmisiä, jotka haluavat käyttää taikavoimiani,
kun olisi pitänyt piileskellä sinua.
Minne muka menet? Hän ei ole odottamassa.
Mitä olet tehnyt hänelle?
Se rikollinen hirtetään rikoksistaan.
- Ei. - Ei hätää.
Kuuntelehan. Pian kaikki on taas niin kuin pitääkin.
Ei, olit väärässä maailmasta.
Ja olit väärässä minusta.
Enkä enää ikinä anna sinun hyötyä hiuksistani.
Haluatko, että olen se ilkimys?
Hyvä on. Olen ilkimys.
Mitä nyt?
Avaa se.
- Tunnussana? - Mitä?
- Ei. - Ovi auki.
Ei sinne päinkään.
Annan sinulle kolme sekuntia. Yksi...
Kaksi...
Kolme.
Paistinpannu. Kuka olisi arvannut?
- Pää alas. - Pää alas.
- Kädet kiinni. - Kädet kiinni.
- Polvet auki. - Polvet auki?
Miksi minun on avattava polveni?
Max? Sinäkö heidät toit?
Kiitos.
Oikeasti. Kiitos.
Meidän välillämme -
on kai ollut pientä väärinkäsitystä,
kun olisi pitänyt vain...
Olet oikeassa. Mennään.
Max?
No niin, Max. Katsotaan, kuinka kovaa sinä pääset.
Tähkäpää?
Tähkäpää, laske hiuksesi alas!
Luulin jo, etten näe sinua enää.
Katso nyt mitä teit, Tähkäpää.
Mutta ei hätää. Salaisuutemme menee hänen mukanaan.
Ja me taas...
Me Iähdemme jonnekin, mistä kukaan ei enää ikinä Iöydä sinua.
Tähkäpää, nyt.
Riittää jo. Lopeta kamppailu.
Enkä lopeta.
Aion taistella loppuelämäni jokaisen hetken.
En ikinä lakkaa taistelemasta sinua vastaan.
Mutta jos saan pelastaa hänet, Iähden mukaasi.
Ei, Tähkäpää.
En enää karkaa. En ikinä yritä paeta.
Anna minun parantaa hänet, niin olemme aina yhdessä.
Ikuisesti, niin kuin tahdoit.
Kaikki palaa ennalleen.
Minä lupaan.
Teen, mitä haluat.
Anna minun parantaa hänet.
Siltä varalta, että saisit päähäsi seurata meitä.
Olen pahoillani. Kaikki kääntyy vielä parhain päin.
Ei, Tähkäpää.
Minä lupaan. Luota minuun. Hengitä syvään.
Et saa tehdä sitä.
Etkä sinä saa kuolla.
Mutta jos teet sen, sitten sinä kuolet.
Asiat järjestyvät.
Odota.
Eugene...
Ei.
Mitä sinä teit? Mitä sinä teit?
Voi ei. Eugene.
Katso minua. Katso, olen tässä. Älä mene. Pysy luonani.
Valos ihme suo Pieni kukkanen
Anna takaisin Onneni eilinen
Mitä?
Olit minun uusi unelmani.
Ja sinä minun.
Valos ihme suo
Pieni kukkanen
Anna takaisin
Onneni eilinen
Se eilinen
Tähkäpää?
Eugene?
Sanoinko jo, että pidän ruskeaveriköistä?
Voitte ehkä arvata, mitä sitten tapahtui.
Valtakunta riemuitsi, koska kadonnut prinsessa oli palannut.
Juhlat kestivät kokonaisen viikon, ja totta puhuen en muista puoliakaan
Unelmat toteutuivat kaikkialla.
Tuosta tyypistä tuli maailman kuuluisin konserttipianisti.
Uskokaa tai älkää.
Entä tuo? Hän Iöysi elämänsä naisen.
Ja tämä tyyppi näyttäisi olevan onnellinen. Ei ole muutakaan sanonut.
Maximuksen ansiosta -
rikollisuus katosi koko maasta Iähes saman tien.
Ja samoin kaikki omenat.
Pascal oli oma itsensä.
Ja Tähkäpää oli vihdoinkin kotona oikean perheensä luona.
Hän oli prinsessa, jota kannatti odottaa.
Kaikkien rakastamana hänjohti maataan yhtä armeliaastija viisaasti -
kuin hänen vanhempansakin.
Ja minä puolestani aloin käyttää nimeä Eugene,
lopetin varastelunja tein parannuksen.
Mutta tiedän, mitä te odotatte.
Menimmekö Tähkäpään kanssa naimisiin?
Voin ilokseni kertoa,
että vuosienja vuosien kärttämisenjälkeen...
Vastasin lopulta myöntävästi.
- Eugene. - Hyvä on. Minä kosin.
Ja elämme elämäämme onnellisina.
Toden totta.
Finnish